Tiedännön äärellä
Tieteen tie on ollut mutkikas.
![Tutkija lukee kirjaa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran talossa vuonna 1931. Kuva: Pietinen. Museovirasto. CC BY 4.0.](files/11312/535/Tutkija_lukee_kirjaa_Suomalaisen_Kirjallisuuden_Seuran_talossa_vuonna_1931._Kuva_Pietinen._Museovirasto._CC_BY_4.0..jpg)
Perjantaina 10. marrraskuuta vietetään maailman tiedepäivää rauhan ja kehityksen hyväksi. Päätös kansainvälisen tiedepäivän juhlistamisesta tehtiin maailman tiedekonferenssissa Budapestissa vuonna 1999. Teemapäivän tarkoitus on korostaa tieteen, tutkijoiden ja tieteentekijöiden merkitystä kestävien yhteiskuntiemme tekemässä rauhantyössä ja kehityksessä.
Tieteen keskeisyyttä ei voi modernissa yhteiskunnassa liikaa korostaa. Vastatuultakin tiede aika ajoin kohtaa. Tieteellä on toki ollut monenlaisia mutkia matkassa aiemminkin, myös tieteen käsitteellä. Tämä käy ilmi 1800-luvun kieltä kuvaavasta Martti Rapolan sanastosta. Siinä esitellään niiden käsitteiden ilmauksia, joille kehittyi 1800-luvulla suomalainen vastine.
- Maailman tiedepäivä rauhan ja kehityksen hyväksi (Suomen YK-liitto)
- Rapolan 1800-luvun sanasto (Kielipankki)
Tarjolla tietoutta, taitoakin
Rapolan sanaston perusteella tieteen käsitteeseen viitattiin 1800-luvulla monin erilaisin sanoin. Vuodelta 1828 on merkitty muistiin sanat tietomus ja tietous, vuodelta 1839 tieto ja taito, vuodelta 1941 tiedustus, vuodelta 1845 tiedollisuus ja vuodelta 1850 tiedäntö.
Vuonna 1842 sanaa tiede käytti Volmari Kilpinen Helsingfors Morgonblad -lehdessä. Jyväskylän piirilääkäri Kilpinen rikastutti suomen kieltä kymmenillä muillakin uudissanoilla, sellaisilla kuin esine,
henkilö, kielitiede, kirjailija, myymälä, sairas ja yleisö. Hän sepitti myös taide-sanan nykymerkityksessä, senkin vuonna 1842.
Taustalla on tie
Tiede-sanan taustalla ovat – tietenkin – verbi tietää ja substantiivi tie. Tiellä on vastineita lähisukukielten lisäksi komin kielessä,
mikä viittaa siihen, että tie oli ensin ja sitten ilmestyi sen
johdos tietää. Tietäminen on voinut alkujaan tarkoittaa konkreettista tielle opastamista ja tien löytämistä.
Nykyisessä yleiskielessä tieteen merkitys on vakiintunut. Kielitoimiston sanakirjan mukaan tiede on yhtäältä ilmiöiden ja niiden välisten suhteiden järjestelmällistä ja kriittistä tutkimista; toisaalta tieteellä viitataan mainitunlaisen tutkimisen avulla saatujen tietojen jäsentyneeseen kokonaisuuteen.
- Kielitoimiston sanakirja: tiede
- Suomen etymologinen sanakirja: tiede
- Tietää (Kysymyksiä ja vastauksia sanojen alkuperästä)