Vesa Heikkinen on suomen kielen dosentti ja erityisasiantuntija Kotimaisten kielten keskuksessa sekä www.kotus.fi-sivuston päätoimittaja.
”Bossy” pannaan!
Kun pikkupoika vaatii itselleen oikeuksia, häntä kehutaan johtajatyypiksi. Mutta kun pikkutyttö tekee saman, on vaarana, että häneen lyödään ikävä komentelijan – komentooran – leima.
Tähän epäkohtaan kiinnitetään huomiota verkkosivustolla banbossy.com. Sivuston mukaan sellaiset sanat kuin bossy (komenteleva, määräilevä) viestittävät, että tytön ei tule olla aktiivinen eikä esillä. Hänen ei kuulu viitata eikä korottaa ääntään.
Näin tytön päähän iskostetaan jo varhain, että hänestä ei ole johtajaksi. Ne ovat poikien hommia!
Sivustolla kehotetaankin panemaan bossyn kaltaiset tietynlaisia sukupuolirooleja ja valtarakenteita vahvistavat sanat pannaan. Ollaanpa yrityksestä kieltää sanoja mitä mieltä tahansa, tämäntapaiset kampanjat kyllä onnistuvat yhdessä tärkeässä asiassa: ne nostavat esiin yhteiskunnan perusongelmia ja antavat mahdollisuuden keskustella sellaisista yhteiskunnallisista rakenteista, jotka usein jäävät esimerkiksi päätöksenteossa huomiotta ja joita pidetään yllä tietynlaisella kielenkäytön tavalla.
Niin, onko meillä suomessa sellaisia sanoja, jotka pitäisi peräti kieltää? Mitä sanojen kieltämisellä voidaan saavuttaa? Onko muita keinoja pyrkiä kohti tasa-arvoista yhteiskuntaa? Miten kieltämme pitäisi tässä mielessä ns. kehittää?
Bossy-asiassa keskustelua on käyty muun muassa siitä, kääntyykö tällainen hyvää tarkoittava yritys oikeastaan päämääräänsä vastaan. Vahvistaako se lähtökohdiltaan virheellistä ja monella tavalla haitallista myyttiä, jonka mukaan naiset ovat jatkuvan suojelun tarpeessa, siis miehiä heikompia?
Suomen kielen lautakunnan kannanotto sukupuolineutraalin kielenkäytön edistämiseksi 22.10.2007
Palaa otsikoihin | 0 puheenvuoroa