Vesa Heikkinen on suomen kielen dosentti ja erityisasiantuntija Kotimaisten kielten keskuksessa sekä www.kotus.fi-sivuston päätoimittaja.
Pohjoiskorealaista hampurilais- ja kielitietoisuutta
Lehtitietojen mukaan Pohjois-Korean pääkaupungin Pjongjangin keskustassa on avattu hampurilaisravintola. Pohjoiskorealaiset tosin eivät saa kutsua ravintolaa hampurilaisravintolaksi eivätkä ravintolan tuotteita hampurilaisiksi: ravintolasta saa hampurilaisten asemesta esimerkiksi "jauhelihaa ja leipää" ja "jauhettua kalaa ja leipää".
Pohjois-Korean vallanpitäjät ilmeisesti arvelevat, että hampurilainen (tietenkin sen koreankielinen vastine) on sanana liian amerikkalainen, kapitalistista hapatusta. Heillä on luja usko siihen, että sanoja paimentamalla pystytään paimentamaan kokonaista kansaa. Hyvinhän tuo tuntuu onnistuneen!
Meidän on täältä helppo naureskella pohjoiskorealaiselle kielitietoisuudelle, mutta hymy voi hyytyä, kun miettii asiaa vähän pitempään: Ketkä niitä pjongjangilaisia jauhelihaleipiä oikeastaan pääsevät syömään? Entä miten kansalaista rangaistaan, jos hän turhaan lausuu kielletyn sanan?
Journalistis-eettisesti asian pihvi lienee tämä: Mitkä asiat Pohjois-Koreasta kelpaavat meille uutisiksi tai yleisemmin jutuiksi? Huvittavat? Kauhistuttavat?
---
Niin, kyllä sanojen "imagologinen" ja ideologinen arvo ymmärretään meillä täällä Vapaassa Lännessäkin. Taannoin oli paljonkin puhetta siitä, miten hampurilaisjätti McDonaldsin brändiammattilaiset ovat vaatineet sanan McJob (suomeksi suurin piirtein "paskaduuni") poistamista The Oxford English Dictionary -sanakirjasta.
Suomessakin jotkut yritykset ovat yrittäneet omia sanoja itselleen hakemalla niille rekisteröidyn tavaramerkin suojaa. Esimerkiksi kännykällä tällainen suoja kai on (Nokia); mokkula sitä ei saanut (DNA).
Palaa otsikoihin | 0 puheenvuoroa