Vesa Heikkinen on suomen kielen dosentti ja erityisasiantuntija Kotimaisten kielten keskuksessa sekä www.kotus.fi-sivuston päätoimittaja.
LUUKKU 15: Käteistä jouluksi, kun rahapula rankaisee
Pikavippimainoksiin törmää netissä, lehdissä, kaupungilla kävellessään. Tekstit vetoavat kätevyyteen, luotettavuuteen, jopa edullisuuteen:
Helppo hakemus.
Rahat tilillesi hetkessä.
Lainaa elämän joka tilanteeseen.
Nappaa satanen tai pari kun rahapula rankaisee.
Lainan hakeminen netissä on täysin ilmaista.
Viisaan vippaajan valinta.
Ilmainen verkkohakemus.
Edulliset pikalainat.
Paljonko pannaan?
Käteistä jouluksi?
Kaikki paketit yhdellä lainalla.
Ja niin edelleen. Ja niin edelleen.
Oikeusministeri Anna-Maja Henriksson on asettanut työryhmän selvittämään pikavippien rajoituksia. Syynä ovat vippien aiheuttamat ongelmat. Vippi on veli otettaessa, veljenpoika maksettaessa, tai jopa veljenpojanpoika.
Kansanedustajatkin pohtivat asiaa, minkä joulukiireiltään ehtivät. Yhdenlaisia eväitä pohtimiselle tarjoaa tämän päivän Helsingin Sanomissa julkaistu sivun kokoinen ilmoitus, joka on otsikoitu KANSANEDUSTAJALLENI.
Ilmoitus jäljittelee kirjettä. Kirjoittaja, ilmeisesti jonkin pikavippiyrityksen johtaja, muun muassa vakuuttelee ”kansanedustajalleen”, että velkaongelmien syy ei ole pikalainoissa ja vippejä haetaan tyypillisesti vaikka lääkärissä käyntiin tai muihin arjen tavallisiin tarpeisiin.
Kielellisiltä valinnoiltaan erityisen kiinnostava on mielestäni tämä virke: Asiakkaamme ovat tavallisia ihmisiä – kuten sinä tai minä.
Tavallinen ihminen ja tavallisuuskin tulevat näin uudelleen määritellyiksi. Hyvin tavallista lienee lähestyä kansanedustajia tällä tavalla. Ostamalla kirjepaperia Hesarista.
Palaa otsikoihin | 9 puheenvuoroa
Sen sijaan se, että yksityisestä liiketoiminnasta ja siihen liittyvästä mainonnasta ja markkinoinnista kirjoitetaan Kotus-blogissa arvostelevaan sävyyn, on minusta aika outoa ja vierasta.
Nasevat iskulauseet ja julkinen kirje (maksettu mainos) sanomalehdessä ovat osa nykyaikaista markkinointia, johon Kotuksella ei mielestäni tulisi olla arpaa eikä osaa, varsinkaan silloin, kun ne kielellisesti ovat oikein. Sanomalehtimainos on jopa nokkela ja sopii meille tavallisille ihmisille, kuten minulle, ihan hyvin.
Vesa Heikkisen kirjoitus on minusta lähellä yksityisen yrityksen loukkaamista ja näin vastoin Kotuksen omia pelisääntöjä. Hänen näkökulmansa maailmaan tässä kirjoituksessa ei mielestäni myöskään ole pelkästään kieli.
Ja varmuuden välttämiseksi mainitsen etten omista lehmää.
Hyvää tuulta!
Eero Heino
Myös yksityisestä liiketoiminnasta saa kirjoittaa Kotus-blogissa. Vallankin silloin se on käsittääkseni jopa suotavaa, kun tuo toiminta koskettaa laajoja kansanjoukkoja. Kotus-blogin tehtäväksi onkin määritelty sekä tietojen että näkemysten tarjoaminen. Kirjoittajilla saa siis olla myös mielipiteitä. Blogi on tyypillisesti sellainen kielenkäytön paikka ja blogimerkintä sellailnen tekstilaji, joka suosii kiteyttämistä ja kärjistämistä.
Kotus-blogissa julkaistavat kirjoitukset eivät edusta Kotuksen virallista kantaa, eikä tuota ns. kantaa tietysti monissa asioissa voi ollakaan. Bloggaajat vastaavat omien tekstiensä tiedoista, mielipiteistä ja kielenhuollosta yms. Kotuksen viralliset linjaukset ja kannanotot ovat kansalaisten luettavissa toisaalta, esimerkiksi muualta Kotuksen verkkopalvelusta ja painetuista julkaisuista.
Blogimerkintäni aihe on mitä ajankohtaisin ja yhteiskunnallisesti merkittävä sekä kielen kannalta kiinnostava. Asiaan liittyvät kysymykset ja ongelmat ovat ainakin tästä näkökulmasta selvästi kielellisiä: miten ihmisiin vaikutetaan, millaisin keinoin heitä suostutellaan, miten "vippaamisesta" kielen ja tekstien keinoin tehdään "normaalia" ja suotavaa. Olen tällaisista kysymyksistä tehnyt aikanaan jopa kielitieteellisen väitöskirjan, joka jopa hyväksyttiin, mikä todistanee siitä, että kielikysymyksiä ovat!
Blogimerkintäni oli aloituspuheenvuoro tässä vippikeskustelussa tällä foorumilla. Toivottavasti keskustelu jatkuu ja eri näkökulmia saadaan esiin.
Kotuksen mielenkiinnon kohteet ovat minun tulkintani mukaan paljon laajemmat kuin sen pohtiminen, mikä on "kielellisesti oikein". Yksi lähtökohta on yleisen kielitietoisuuden lisääminen. Tähän liittyy olennaisesti erilaisten ajankohtaisten kielenkäytön esimerkkien ja tekstien sekä puheenvuorojen välittämien monenlaisten merkitysten pohtiminen. Tällä linjalla aion jatkaa.
Hurskasteleva on myös lausuma "Yksi lähtökohta on yleisen kielitietoisuuden lisääminen." Kyllä Heikkisen tarkoitus on selvästi ns. yleisen tietoisuuden lisääminen uus-uusvasemmistolaisessa mielessä - kielestä viis, kieltä ei usein viitsitä ottaa edes keppihevoseksi tai aasinsillaksi.
Pakinoiden kirjoittaminen on joskus hauskaakin, etenkin jos sitä saa tehdä työnantajansa ajalla vapain käsin. Ja jos vielä voi itse päättää mitä julkaisee, myös sellaisia pakinoita jotka eivät läpäisisi minkään normaalin median julkaisukynnystä.
Mielestäni vasemmalle kallistuneella kirjoituksellasi on varsin vähän tekemistä kieliasioiden kanssa, vaikka niin yrität kertoakin. Monastihan asiat eivät ole sitä miltä ne näyttävät.
Poliittisen näkökulman esiintuominen ja maailman parantamiseen tähtäävät kirjoitukset eivät mielestäni kuulu Kotuksen piiriin, virallisesti tai blogeissa.
Kieli keskipisteeksi, politiikka pois Kotuksesta.
Hyvää tuulta!
Eero Heino
Jos politiikka rinnastuu maailman parantamiseen, mielelläni tunnustan, että tämä on sitten politiikka. (Puoluepolitiikkaan en ole koskaan osallistunut, mutta sitä hieman ihmettelen, miten "vasemmalle kalleellaan oleminen" olisi ikään kuin lähtökohtaisesti negatiivista.) Minusta olisi oikein toivottavaa, että ihmiset eri toimissaan pyrkisivät kohti parempaa maailmaa.
Jos haluat perehtyä laajemmin siihen, mihin olen milloinkin kallellaan, lainaapa kirjastosta joululukemiseksi vaikka kirjani Kielen voima. Yritän olla siinä yleistajuinen.
Ei kallellaan oleminen, vasemmalle tai oikealle, ole lähtökohtaisesti tai muutenkaan mielestäni kielteistä. Maailman parantamiseen tähtäävä kirjoittaminen ja muukin sen suuntainen toiminta on minusta suorastaan myönteistä.
Mikään edellä mainitsemistani ei kuitenkaan mielestäni kuulu Kotuksen toimialaan eikä niistä Kotuksen toimenkuvauksessakaan mainita. Anna siis sinäkin "kielesi" laulaa ja jätä muut olemiset ja tekemiset toisaalle.
Tämä onkin kaikki mitä tästä asiasta haluan sanoa.
Hyvää joulua.
Eero Heino
En halua sanoa tässäkään asiassa ns. viimeistä sanaa. Toisaalta en malta olla lainaamatta katkelmaa Kotus-blogin ohjeistuksesta (Kaikkea Kotus-blogista):
Kotus-blogi nojaa Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen toiminta-ajatukseen, arvoihin ja visioihin. Lähtökohtana on kielen merkittävyys yksilön elämässä ja yhteiskunnassa, ja blogi on yksi Kotuksen tavoista suhtautua ympäristöönsä aloitteellisesti ja yhteistyöhakuisesti.
Hyvää joulua, ja niitä tuulia!