Vesa Heikkinen on suomen kielen dosentti ja erityisasiantuntija Kotimaisten kielten keskuksessa sekä www.kotus.fi-sivuston päätoimittaja.
Uusi uljas valtioneuvostonvirasto
Kansanedustaja Sari Sarkomaa kirjoittaa blogissaan, että ajassa elävän valtionhallinnon tulee olla ketterä ja kansalaislähtöinen. Miten tähän mahtavaan tavoitteiseen päästään? Sarkomaan mukaan siten, että muodostetaan kahdestatoista erillisestä ministeriöstä yksi ”valtioneuvostonvirasto”.
Ajatus on kaunis ja ehkä kannatettavakin. Erityisesti ketteryys ja kansalaislähtöisyys kuulostavat hyvältä. Mutta kieli, jolla ajatus ulkoistetaan, ei ole kovin ketterää; pahimmillaan se on kapulaista.
Sarkomaa käyttää blogissaan sellaisia ilmauksia kuin ”ministeriöiden rajapinnoilla olevat kysymykset”, ”ministeriöiden liiallinen erillisyys, siiloutuminen ja keskeisten prosessien pirstaleisuus”, ”kokonaisvaltainen yhteistyöskentely ja strateginen johtamisote” ja niin edelleen. Hyvin valtioneuvostonvirastomaista!
Teksti on varmasti selvää pässinlihaa kaikille asiaan vihkiytyneille. Mutta ketterimmätkin taviskansalaiset putoavat kärryiltä. Ja huutavat tienposkesta, että pitäkää virastonne.
Palaa otsikoihin | 2 puheenvuoroa
Sarkomaa voisi tietysti vääntää rautalangasta ja kirjoittaa, että "jotkut asiat kuuluvat useammalle ministeriölle, esim XX kuuluu sekä sisäministeriölle että oikeusministeriölle. Tällöin asiaa pitää käsitellä ensin esim. sisäministeriössä ja sitten selittää oikeusministeriön työntekijöille mitä on jo tehty, ja ne tekevät saman uudestaan mutta eri tavalla, jonka jälkeen asiasta raportoidaan takaisin sisäministeriöön, joka perehtyy oikeusministeriön työskentelyyn. Kahvia kuluu, palkka juoksee ja veronmaksajat köyhtyvät eikä itse asiasta tule lasta eikä soteuudistusta" jne. On suuri kiusaus kuitata koko asia sanoilla "rajapinta" ja "pirstaleisuus". Pitempi on kuitenkin parempi jos se tekee asian selväksi sille, jota se kiinnostaa.
Nyt tarkkana. Se on "uljas uusi" eikä "uusi uljas".