Jouni Kemppi
13.1.2010 22.58
Vanhan kirjasuomen muistolle
Tämä saattaa olla ennenaikaista, mutta onpahan ensireaktioni uutiseen.
Ja on aina hywä tapa ollut
Christilisten Inhimisten segas
että coska heidän rackaat puolisans
Lapsens, Sukulaiset
eli vskollisest ystäwäns poisnuckuat
Nijn Jälestiäänet
nijtä edesmänneit Christilisten Ceremoniain cansa
cochtullisella kulutuxella hautan saattawat
Jumalallen Cunniaxi
Nijlle cuolluillen Hywäxi muistoxi
ja Surullisillen Lochdutoxexi .
Lähde: Vanhan kirjasuomen korpus
Christilisten Inhimisten segas
että coska heidän rackaat puolisans
Lapsens, Sukulaiset
eli vskollisest ystäwäns poisnuckuat
Nijn Jälestiäänet
nijtä edesmänneit Christilisten Ceremoniain cansa
cochtullisella kulutuxella hautan saattawat
Jumalallen Cunniaxi
Nijlle cuolluillen Hywäxi muistoxi
ja Surullisillen Lochdutoxexi .
Lähde: Vanhan kirjasuomen korpus
Palaa otsikoihin | 2 puheenvuoroa
Suomen kansa on tähän asti kaiwannut tätä etua.
Nijtten ulospannun määrän
numeroin jälkeen, Registeristä
Kommissarius kirjoita sen ylitze
mutta myödäwäxi kando rahan edestä
Wierahalla,
Luojan laitoksen perähän,
Hywät huonot Langoinensa
Lapsinensa,
Syöstä, sullo´ maan powehen.
Syöstä, haasta, särke, sorta,
Mullax murta
Hirmu Courilla cowilla;
Ei ole toiwo toiwotuksis, Woiwotuksis --- Mik´on ilo ricastua, racastua, Caupungisa catowasa?
Mik´on ilo oleskella, asuskella,
Täsä turhasa Tilasa?
Juhana Cajanus: Yksi hengellinen weisu, josa tämän mailman catovainen meno edespannan (säkeet 2.,3. ja 20.)